WKCC AM Talk Radio. Se vorbeşte tot timpul.
Vă informăm despre sport şi vreme la ora 5.
Liderii bisericii acuză creşterea criminalităţii şi a atacurilor rasiale...
practicate de un grup care îşi spune gruparea "Holnistă".
Unul din cele mai radicale şi puternice grupări...
îl susţine că fondator, pe faimosul orator Nathan Holn.
Anul 2013 Câmpiile de sare - Utah.
Ultimul mare oraş a murit, când tatăI meu era copil...
victimă incă a unui alt război.
A vorbit despre molimele care au urmat...
şi cum cei în viaţă s-au ascuns, în mici cătune...
cu speranţa de a supravieţui indiferent ce nebunie nouă...
va apărea să le ia puţinul ce le mai rămăsese.
În acele zile, mergea singur...
martor solitar al haosului ce domnea.
Însuşi Pământul căzuse victimă nebuniei.
A spus poveşti despre o iarnă lungă de 3 ani...
şi cum zăpada murdară nu înceta să cadă.
A văzut oceanul, sterp, otrăvit, aproape mort.
Şi cum au urmărit cerul timp de 16 ani...
rugându-se la spaţii verzi pentru a începe munca din nou.
A spus că a fost ca şi cum oceanul ofta de uşurare.
MESAGERUL.
Mulţi navetişti îşi abandonează vehiculele.
Fir-ar să fie, Bill!
Ştii că mai întâi trebuie s-o testez.
Nu ştiu.
E mai bine decât cu terebentină, Bill.
Are cam acelaşi gust.
Ce zici?
Decizia îţi aparţine.
Nu eşti mofturos, Bill.
Îmi place asta la tine.
Chestii care îmi plac legat de fundul meu...
Numărul 1...
Rămânem la terebentină.
Avem televizor!
Avem 147 de canale, Bill.
Avem totul de la...
Isus la Pericol.
"Ca şi nisipul din clepsidră, sunt şi zilele..."
Vom urmări asta.
"Luni."
"Luni seara."
Nu vreau necazuri.
Pariez că nici tu nu vrei.
Să zicem că e remiză.
Sunt bugăt!
Ştiu regula.
E regula mea.
"Evită civilizaţia cu orice preţ."
Mergem să mâncăm, nu?
Deschide gura.
E adevărat că n-am făcut asta de mult, dar...
pentru Dumnezeu, e ca mersul pe bicicletă, Bill.
De ce îţi faci atâtea griji?
Trebuie doar să stai acolo.
Eu trebuie să spun toate replicile.
Deschide gura.
Groaznic.
Pur şi simplu groaznic.
Au spus "Nu te teme, Macbeth...
până când Birnam Wood...
vine la Dunsinane."
Am spus...
"până când Birnam Wood vine la Dunsinane!"
Mulţumesc.
Înarmaţi-vă!
Înarmaţi-vă.
Dacă cuvintele vrăjitoare sunt adevărate...
nu se va mai alerga şi nimeni nu se va mai ascunde!
Vom lupta...
ca şi cum de asta ar depinde ultima noastră masă.
Mâine...
Şi mâine...
Mâine.
Şi ziua de după acea.
Afară!
Viaţa e doar o umbră...
un actor care păşeşte trufaş...
şi se agită pe scenă o oră...
şi nu se mai aude de el.
E o poveste spusă de...
Un idiot.
Un dobitoc...
plin de sunet şi furie...
neînsemnand...
nimic.
Doar vânt!
Haide!
Cel puţin vom muri...
fără povară în spate!
Vreau să vorbesc cu el.
Copiii nu I-au mai văzut pe Shakespeare.
Tot nu I-au văzut.
Mulţumesc. Eşti foarte bun.
Bat din palme fiindcă eşti jalnic.
Larry!
Nu cred că ştii cum merge.
Când eram tânăr, am încercat să fiu actor. Eram groaznic.
Dar acum nu mor gândindu-mă că am fost cel mai prost actor.
- Încetează! - E în regulă.
Cât ai plătit să intri?
Aşa că pupă-mă undeva.
Ai fost foarte bun.
- Destul de bun să primesc ceva mâncare? - Da, avem nişte supă.
Holnisti. Fir-ar să fie!
Ticăloşii nu mai omoară pe nimeni în ultima vreme.
Le dăm mâncare şi provizii.
Toate oraşele fac asta.
Aş prefera să nu le dau nimic din ce-mi aparţine, mersi.
Ce faci acolo?
Ce faci?
E doar un joc, generale Bethlehem.
E ceva ce au văzut în piesa de teatru. Nu fac nici un rău.
Stai puţin!
Joc?
Arătaţi-mi.
E în regulă, copii. Arătaţi-mi.
Înarmaţi-vă.
Nu fugiţi de vrăjitoare.
Shakespeare, nu?
Îmi pare rău că I-am pierdut.
E pe departe jocul la care ne aşteptam noi.
Serios? Dar aţi avut timp pentru o piesă?
lau 3 recruţi... din fiecare oraş!
Ei vor avea onoarea să servească armata Holnist...
atâta timp cât consider eu asta necesar!
3 bărbaţi.
Poţi face asta?
Căpitane!
Toţi bărbaţii...
între 15 şi 50 de ani...
şi cu o bază etnică sunt rugaţi să se prezinte acum!
Generale.
Nu, dar ţine aia.
Acceptabil.
Domnule?
Acceptabil, căpitane.
Mai trebuie să pui carne pe tine, dar îmi place o minte impresionantă.
Acceptabil.
Mongoloid.
Inacceptabil.
Îmi trebuie sânge pur.
Cineva...
- Nu da din mână. - Mă veţi privi, oameni buni!
Cineva precum...
Acel bărbat!
Nu înţelegi.
Ţi s-a cerut să te prezinţi.
Nu sunt cu ei. Sunt doar în trecere.
la catârul.
Să mergem! Mişcă!
Atenţie!
Vreau o linie aici.
Bun venit, domnilor, într-o nouă viaţă.
Aţi fost chemaţi ca soldaţi în Armata Unită a lui Nathan Holn.
Domnul să-i odihnească sufletul!
Cei puternici au fost doborâţi...
de propaganda celor slabi.
Bărbaţi...
bărbaţi puternici şi-au renegat destinul.
Voi aţi fost salvaţi de soartă.
Eliberarea...
e în faţa voastră.
Tu.
Ce făceai înainte de a ţi se ivi această oportunitate?
Aveam o lopată. Săpam gropi.
Săpai gropi.
Acum le vei umple.
Şi tu?
Eu?
E vreo îndoială în mintea cuiva că n-aş fi vorbit cu tine?
Da, tu.
Doar un actor.
Shakespeare. Chestii de-astea.
Shakespeare?
A fost scriitor.
Da, ştiu.
Ştiu cine a fost Shakespeare.
"Fă ravagii...
şi da drumul câinilor războiului."
Eu?
"A fi sau a nu fi,
asta e întrebarea."
"Puţini...
puţini şi fericiţi...
suntem o grămadă de fraţi!"
"Acum este iarnă învrăjbirii noastre În glorioasa vara transformată soarele York-ului."
Eşti destul de bun.
Şi eşti un luptător. Văd asta în ochii tăi.
Eşti un om periculos.
Nu eşti de acord?
Cu tot respectul, domnule, mai bine mi-ai da drumul.
Luptător e ultimul lucru care sunt.
Nu crezi că eu ar trebui să decid asta, soldat?
Ridică-te.
Am spus, ridică-te!
Ai dreptate. Nu eşti luptător.
Dar vei fi.
Îţi dau o şansă la o viaţă...
care înseamnă ceva.
O viaţă ce merită trăită.
- Mă bucur să te văd. - Ne-ai lipsit.
- Mi-ai lipsit. Kurt, ce faci? - Mi-e foame.
- Gretl, ce ai păţit la deget? - L-am prins.
- Unde? - În dinţii lui Friedrich.
Merci.
Am câştigat?
Am incercat să-i spun.
Mai spune o dată.
Ce?
Ce ai spus în oraş.
Despre cum bate vântul şi restul. Mai spune o dată.
"Vântul bate. Haide.
Cel puţin vom muri fără povară în spate.
Ce înseamnă?
"Trăieşte liber sau...
mori."
Bănuiesc.
Puteţi urmări un film sau puteţi dormi!
Dar mâine...
alergaţi în uniformă...
cu tot echipamentul...
20 de mile!
Toţi veţi alerga...
altfel nimeni nu mănâncă...
trei zile la rând!
Toată lumea sus.
Aveţi carne diseară.
De ce nu-i spui lui Shakespeare ce carne este?
De catăr.
Groaznic animal.
Descendentul steril al calului şi măgarului.
Îţi poţi imagina?
Nu e loc în Lumea Nouă pentru un astfel de bastard.
Orice om care e ultimul la coadă nu e înfometat destul să mănânce.
Apari ultimul...
nu mănânci!
Voi muri până să fiu ultimul la coadă din nou.
Asta speră.
Taci! Cel puţin mănânci!
Vorbeşti serios?
Bine.
Asta e bine!
Vrei asta?!
Asta e ceea ce vrei?
Copii!
Dealurile sunt animate.
De sunetul muzicii
Ăştia trebuiau să fie cei mai buni ani din viaţa mea.
Legile lui 8, domnilor.
Asta e moştenirea lăsată de Nathan Holn.
Să ardă în iad.
Astea sunt legile după care trăim noi.
8...
este simbolul nostru.
Fiecare om îI va purta cu mândrie.
Doar atunci veţi face parte din clan.
Luaţi loc, domnilor.
Prima lege:
Veţi asculta ordinele fără întrebări. Vă spun să luaţi loc.
Nu au fost destule scaune.
Nu am spus scaune. Puteaţi să şedeţi pe pământ.
N-aţi ascultat un ordin direct. Aţi încăIcat...
Prima lege.
Legea a doua:
Pedeapsa va fi promptă.
Legea a treia:
Mila...
e pentru cei slabi.
4:
Teroarea...
va invinge motivele.
5:
Vă supuneţi clanului.
6:
Justiţia poate fi impusă.
7:
Orice membru al clanului poate provoca liderul clanului.
Vrea cineva să mă provoace?
În picioare.
Legea a opta:
Există o singură pedeapsă. Moartea.
Te rog! Te implor!
Vei scoate din această armată ceea ce ai băgat în ea.
Munceşte şi vei fi hrănit.
Lupta şi vei fi respectat.
Mori şi vei fi ţinut minte.
Te gândeşti să-I provoci pe lider?
Nu, domnule.
Sunt a discipol...
nu un lider.
Ştii să dai din gura...
Shakespeare.
ÎI vezi pe colonelul Getty urmându-I mereu pe general?
El a fost ultimul om care I-a provocat.
Luptă a durat 6 secunde...
dar nu I-a omorât.
I-a tăiat limba apoi testiculele.
Şi bătrânul Getty îI urmează ca un câine de atunci.
Stingerea!
Generalul nu observă...
dar eu zic că ai o parte de negru în tine.
Îţi aparţin?
Un om solitar, nu?
Binoclu pentru a privi viaţa de la distanţa şi Shakespeare...
pentru a citi despre el, nu a trăi în acea lume.
Fără supărare, dar pari să fi citit Shakespeare...
Dacă el doreşte să se ridice deasupra huliganismului...
un comandat militar trebuie să fie educat clasic...
filosofie şi istorie, chiar puţină literatură.
Ce crezi că am făcut înainte de război?
Crezi că am fost în armată?
Vindeam copiatoare.
Eram agent de vânzări...
cu talentul de a conduce oamenii, de a născoci şi executa planuri de luptă...
închise înăuntru.
Dacă nu venea Nathan Holn, încă aş mai fi vândut copiatoare.
Îţi poţi imagina ce viaţa irosită? Îţi imaginezi magnitudinea acestui lucru?
Dar războiul dă oamenilor că mine o şansă.
Poftim.
"Premuil adesea nu e revendicat.
Trebuie să avem curajul de a-I lua...
pentru că norocul să ne surâdă mereu."
Mereu mă inspiră.
Am o idee pentru viitor. Un plan măreţ.
Am nevoie de ofiţeri capabili să m-ajute să-I duc la bun sfârşit.
Tu eşti inteligent.
Dacă şi inima e pe măsură...
vei ajunge departe.
Vom vorbi mai mult în săptămânile care urmează.
Liber.
Căpitane!
Plecăm mâine.
Dă-i binoclul unui cercetaş.
Şi cartea, domnule?
Arde-o.
Nu te mai mişca!
Ce s-a întâmplat?
- Ce s-a întâmplat? Ce a spus? - Nimic.
A spus ceva de mine?
Nu!
- Plec de aici. - Ce tot spui acolo?
- Evadez. - Ce?!
Ai auzit de St. Rose? E pe coastă.
- E un paradis. - Nu putem.
Am putea!
În 3 am putea.
Eu nu pot.
Îmi place aici. Îmi place să fac parte din ceva.
E un punct!
Nişte bărbaţi au doborât un leu.
S-au furişat în tufiş.
Unul din câinii tăi a avut de câştigat.
Acolo.
Acei oameni au vânat un leu azi dimineaţă.
Probabil a fost grădină zoologică aici, înainte de război.
Oricum, al treilea om a intrat azi.
Nu ştim dacă trăieşte sau e mort.
Vreau un voluntar.
Unul din voi merge acolo după el.
Merg eu.
Bănuiesc că mărimea nu e o modalitate de măsurare a curajului.
Este?
Nu prea cred, căpitane!
Dacă ieşi în viaţă, primeşti o friptură de leu!
Poate o găseşti St. Rose acolo.
Ce naiba aştepţi, Crăciunul?
De ce te opreşti?
L-am găsit.
L-a găsit.
Să mergem.
Mai repede!
Mai trebuie preparat leul!
Treceţi înapoi în linie!
- lată-I! - Împuşcaţi-I!
În apă. Dacă te întorci fără el...
şi tu şi alt om va muri în locul lui.
Du-te!
ÎI voi aduce!
Du-te!
Nu.
Dă-mi drumul.
Nu vreau să fac parte din armata ta.
Armata mea?
Îmi place cum sună.
L-am prins!
Îmi pare rău.
Cum de ai stricat asta...
pentru mine?
Eu sau tu.
Ce?
Nu trebuie să fie aşa.
Putem merge împreună. Tu şi cu mine.
Bun băiat!
Bun băiat.
Prinde-I.
Termina!
Prinde-I.
Asta e.
Prinde-I, la naiba!
"Nu am povara în spate."
Sângerezi?
Păi, sângerare...
vrei St. Rose?
Ţi-o voi da pe St. Rose.
Ce faci?
Nu trebuia.
lată nişte veşti bune.
Jerry s-a decis să meargă la şcoală...
să-şi ia licenţa de antreprenor.
Bine, Jerry.
Şi micul Jimmy vrea ca bunicul său să ştie că i-a căzut...
un dinte.
Merci că eşti alături de mine.
"Turn-on:
Bărbaţi în uniformă."
Salutări...
Pineview, Oregon.
Întoarce-te de unde ai venit.
Pineview nu cumpără şi noi nu ascultăm...
şi nu dăm gratuităţi.
Serios?
Civil, sunt cu treburi oficiale.
Cer să intru în oraşul Pineview.
Cu cine naiba vorbeşti?
Cu tine, băiete.
Cheamă pe cineva cu autoritate de a deschide poarta.
El e.
Sunt şerif Briscoe. Cine eşti tu?
Sunt reprezentant al guvernului Statelor Unite.
Autorizat de...
Ordinul 417 al Congresului Restaurat pentru a restabili...
ruta de comunicare... în Idaho şi...
Oregon-ul de jos.
Ce înseamnă asta în engleză?
Sunt poştaşul vostru.
Dă-mi arma.
Poftim? Înţeleg că...
reţinerea sau distrugerea corespondenţei e o ofensă federală...
şi Actul Bolin cere să le oferi...
tuturor curierilor poştali...
adăpost şi...
nutri... Mâncare!
Ai 3 secunde să pleci de-aici.
ÎI cunoşti pe Jerry antreprenorul?
Stai puţin.
Voi lua ceva din geanta mea.
Ai spus 1?
1.
"Paul Davis...
124 Pineview."
N-am auzit de asta. 2.
"Lily May Reno, 16 Lincoln Road."
3.
"Irene March, 478 River Road."
A spus numele meu?
Sunt Irene March.
Am o scrisoare pentru tine.
Vrei s-o citeşti?
Sunt sigur că e ceva personal.
- Te rog, trebuie s-o citească cineva. - O citesc eu, mamă.
Livrăm vechile stocuri...
dar voi accepta corespondenţa nou venită.
"Dragă Irene, iartă-mă că nu ţi-am scris.
Totul e o nebunie.
Vremea ciudată, proviziile reduse de mâncare...
acel fermier Nathan Holn e cauza tuturor problemelor.
E greu de înţeles.
David e în armată.
Războiul s-a terminat înainte să ajungă acolo. Slavă Domnului pentru asta.
Ne vei lipsi de Crăciun...
dar poate vii la anul.
Cu dragoste, Donna."
Sora mea...
în Denver...
acum 15 ani.
Mulţumesc.
Eşti un dar ceresc.
Un salvator.
Eu sunt doar...
poştaşul.
Sunt pe drum de ceva vreme.
Mi-ar prinde bine ceva de mâncare.
Da, categoric.
Mai e ceva?
Da, este.
Dacă sunt câini în acest oraş...
trebuie să-i puneţi în lesă cât timp sunt aici.
Curăţate şi căIcate, domnule.
Le voi pune aici.
Una din doamne ţi-a luat pantalonii.
A crezut că poate ai slăbit.
Merci.
N-a spus nimeni nimic despre cină?
Trebuie să te duc la Foster.
Mă numesc Ford.
Ford Lincoln Mercury.
Numele meu era John Stevens, dar I-am schimbat...
pe baza faptului că vreau să conduc maşini.
Acesta e locul unde se adună lumea.
Ne poţi spune despre guvern?
- Spune-ne totul. - E vreun preşedinte?
Da.
Cum îI cheamă?
- Ştii, mi-e foame. - Haide.
Te rog!
Numele lui e...
Richard Starkey.
Din Maine.
Are o vorbă.
"Lucrurile se îmbunătăţesc.
Lucrurile se îmbunătăţesc zilnic."
E democrat sau republican?
S-a terminat cu partidele.
Individul contează.
Dar Europa?
Europa?
Vreo veste?
Păi, există...
aer bun în Islanda.
Nathan Holn mai trăieşte?
A murit.
Cancer la piele.
Poate e mort...
dar cum rămâne cu Holniştii? Ce va face guvernul cu ei?
Guvernul abia a început să lucreze.
Deci veţi fi pe cont propriu timp de 6, 8 sau 18 luni.
Cum e cu puşcaşii marini?
Linişte.
Toată lumea.
Nu putem lăsa omul să mănânce?
Să ne rugăm.
Mulţumim pentru această mâncare...
această zi...
acest om şi veştile sale bune...
evidenţa promisiunii...
că vei păstra ţara unită.
Amin.
Vrei să dansezi?
Nu ştiu dacă pot.
Cred că sunt încă la datorie.
Tot ce ai de făcut este să stai.
A trecut mult timp.
S-a întâmplat ceva?
Ce înăIţime ai?
Cam 1,80 m.
Eşti isteţ?
Mai isteţ decât unii, cred. De ce?
Mă întrebam doar.
Ai avut vreodată oreion?
Niciodată.
Nici sifilis, nimic de genul ăsta?
Din câte ştii...
ai sămânţa bună?
E o întrebare capcană?
Nu, nu e.
Întreb doar...
fiindcă vreau să mă laşi gravidă.
În regulă...
asta e.
Stai.
Stai, te rog.
Trebuie să fie uniforma.
Asta e soţul meu, Michael. Nu a spus nu.
N-am spus nimic încă.
Am încercat să facem un copil de 3 ani.
Nu putem din cauza lui Michael. A avut oreion la 12 ani.
Deci ne trebuie un corp tată.
Am putea cere ajutorul unui om de aici, dar poate vor fi probleme.
Am mai văzut cazuri de-astea.
Totul e ok până apare femeia, apoi poate fi dificil.
Dar tu vei fi prin preajma doar arareori aducând corespondenţa.
Eşti poştaşul.
Ce zici, domnule?
Ne-ai face o favoare.
Am să mă mai gândesc.
Scuzaţi-mă.
Mama mea ar dori să-ţi dea ceva.
E aici, mama.
E pentru cealaltă fiică a mea...
Annie.
Nu scrie unde.
Nu ştim unde e ea. A plecat acum 5 ani.
Ultima dată am auzit că trăieşte prin nord.
Uite, dna Martie, ar trebui să ştii că...
Ce să ştiu?
Am un sentiment în privinţa ta.
Ştiu că vei face ceea ce trebuie.
Trebuie să plec de-aici.
Uşurel, băiete.
E chiar după colţ.
Ce anume?
Ceea ce cauţi.
Ce caut?
Ceva plăcut.
Ştiam că ai să vii aici.
Serios?
Deci cum ai ajuns poştaş?
Trebuie să fii în locul potrivit la momentul potrivit.
Cum pot face asta?
- Credeam că vrei să conduci maşini. - Nu mai vreau. E pentru copii.
Asta e real.
Deci unde-i locul potrivit?
Poate fi oriunde, ştii. Oricând.
Doar alt postaş te poate face poştaş.
E ca şi cu vampirii, nu?
Da, aşa ceva.
Trebuie să depui un jurământ...
Organizaţia e cam instabilă acum. Poate nu va rezista.
Ce rezista?
Vei cunoaşte oameni care nu cred în tine.
Îi voi pune la punct.
E o meserie singuratică.
Aşa am fost toată viaţa.
Şi eu, Ford.
Şi eu.
Ce naiba!
Repetă după mine.
"Nici zăpada...
nici ploaia...
nici căIdură...
nici întunericul nopţii...
nu opreşte aceşti curieri...
în completarea programului lor."
Bine, atunci.
Nu, eu spun asta. Tu asculţi.
Îmi pare rău.
Prin autoritatea pe care o am ai acum dreptul să duci corespondenţa.
Felicitări.
Eşti poştaş.
Mor să duc o scrisoare.
Ce ai spus?
- Am spus că mor să duc o scrisoare. - Johnny!
De ce nu fugi?
Trebuie să vorbesc cu acest om.
Ne mai vedem.
Sigur, Ford.
Johnny e impresionat de tine. Tot oraşul e.
Bănuiesc că tu nu eşti.
- Eşti mai deştept decât pari. - Cu ce te pot ajuta?
Poţi să pleci sau pot să fac să pleci. Oricum e bine pentru mine.
Nu înţelegi. Sunt un angajat al guvernului autorizat...
Nu eşti autorizat de nimeni!
Încercai să te furişezi de aici. Eşti un nimic...
doar un pierde vară care a găsit o geantă cu corespondenţa. Vreau să pleci din oraş.
În regulă. Voi trece asta în raportul meu.
Aceşti oameni n-au nevoie de vise, dle Poştaş.
Au nevoie de ceva real. Au nevoie de ajutor cu Holnistii.
Le oferi tu acest ajutor?
Aşa mă gândeam şi eu.
Până acum ne-ai costat câteva boluri de supă şi poate câteva inimi frânte.
Vreau să rămână aşa.
Poţi sta aici până dimineaţa...
apoi nu mai vreau să te văd.
"Benning.
Portland.
Boston"?
Ce naiba aceşti oameni...
Lasă.
Am spus, lasă.
"St. Roşe"?
Bună, Abby.
Pleci mâine?
Bănuiesc.
Toţi stau târziu să scrie scrisori pe care să le distribui.
Sunt plin de entuziasm.
Şi tu? Ai vreo scrisoare?
Nu am la cine să scriu.
Îţi voi găsi eu pe cineva cu cine să corespondezi.
O persoană cu interese similare. Ştii?
Că dansul şi...
verificatul oreionului.
Eşti nostim.
Nu prea sunt persoane nostime pe aici.
Te-ai decis?
M-am mai gândit.
Sigur.
Adică...
de ce nu?
Doamne, eşti aşa...
Eşti aşa de...
frumoasă.
Îmi pare rău, probabil vrei să fie lucrurile clinic.
Nici nu-mi ştii numele.
Nu vreau să-I ştiu.
E mai uşor pentru mine...
dacă îţi închizi ochii.
Ai votat, dle Poştaş.
Vrem să ai asta.
Deci nu poţi refuza.
Accept.
Ai un sac de dormit, nişte ovăz şi raţia pe o săptămână.
Bine.
Mulţumesc.
Încotro pleci de aici?
Încotro?
Vest...
Apoi mă voi întoarce aici, ca un fel de 8.
Vremurile par grele acum.
Dar trebuie să crezi că vremurile se vor îmbunătăţi.
Păsările migrează din nou.
Ploile au revenit.
Lucrurile...
Lucrurile se îmbunătăţesc.
Rahat!
Ai mare tupeu, oricine ai fi.
Ai văzut-o pe Abby azi dimineaţă?
Până aici merg.
Eşti pe cont propriu.
Domnul te-a binecuvântat.
Şi te-a încoronat.
Cu fraternitate.
Chiar eşti cine pretinzi că eşti?
Dacă mă voi întoarce cu corespondenţa...
veţi ştii.
Fir-ar să fie!
La ce te uiţi?
La tot.
De obicei nu se uită la mine.
Cine e responsabil pentru asta?
Am spus...
"Cine e responsabil pentru asta?"
Holnistii, Johnny. Trebuie să stai...
- Trebuie să stai ascuns. - Sunt poştaş!
Şi nu fug de nimeni!
Nu te băga, că te închid eu însumi.
Vei fi responsabil.
Acum da foc steagului.
Aruncă-I pe geam din poşta.
Fă-o, Michael.
E în regulă, Michael. Aruncă-I.
Statele Unite...
nu există!
Acel steag e ceva anormal!
A fost cea mai ciudată capră şi a fost dincolo de gard şi...
M-am uitat şi avea o culoare.
Bine.
Totul.
M-a uimit. A fost...
Dumnezeule!
Asta, domnilor...
e o bucată de fund clasa a-ntâia.
Spuneţi-i şerifului să mă introducă. Locul ei nu e în noroi.
Scuze.
Tu din nou!
Aia e soţia mea, generale.
E o femeie măritată.
Serios?
Ştii ce sistem de guvernare avem aici?
Avem un sistem cunoscut ca fiind feudal, ca în Evul Mediu.
Adică lorzi şi supuşi. Adică tu şi cu mine.
Acum acei lorzi au anumite idei.
Cred că dacă un supus să căsătoreşte...
e dreptul lordului... al lui...
să se culce cu mireasa în noaptea nunţii.
Eu şi Abby suntem căsătoriţi de 3 ani.
Îmi pare rău, dar n-am fost invitat la nuntă.
Deja mi-ai făcut un favor, fiule.
Nu lăsa asta să fie un semn negru pe un dosar perfect de altfel.
Vom fi civilizaţi în privinţa asta.
Vreau să-mi dai binecuvântarea ta.
Domnule, nu pot.
Nu poţi?
Tu nu poţi.
"Nu pot."
Aveam o naţiune măreaţă aici.
Ştii ce o făcea măreaţă?
"Pot."
Până au apărut slăbiciunile.
Acest "Nu pot" ne-a distrus!
Voi face să fim din nou puternici.
Voi fi tatăI unei naţiuni noi.
Şi ştii de ce voi fi eu?
Pentru că pot.
Încetează!
ÎI omori!
Dă-mi drumul!
Te rog, dă-mi drumul!
Ajutaţi-I, cineva! Te rog!
Nu trebuie!
Nu trebuie ce?
Nenorocitule!
L-ai ucis!
Păreţi că înclinaţi spre răzvrătire.
Ce văd aici?
Aştept!
Vine un om cu corespondenţa. Spune că e poştaş.
Spune că guvernul a restaurat estul.
Ce guvern?
Guvernul Statelor Unite!
Cine a spus asta?
Încotro a plecat?
Nu mă faceţi să întreb încă o dată.
În est.
Tremite o patrulă în est!
Mai trimite 3...
câte una în nord, sud şi vest!
Ar fi bine să-I găsească în est.
Da-ţi jos cămaşa, Johnny!
Mă descurcam să salvez astea.
Vrei şi tu să mori?
Mă îndrept spre sud cu corespondenţa.
Nu fi prost.
Ce ar trebui să fiu?
Rachel Clark.
"Charlie Sykes."
"Graham Drewitt."
G.D. a murit de gripă iarna trecută.
Asta-i tot.
Asta-i tot, oameni buni.
Pentru acum.
Dar vor mai urma multe, odată ce adevăratul sistem se va instaura.
Nu?
Cum rămâne cu New York City?
Au supravieţuit molimei?
Să supravieţuiască?
Broadway funcţionează din nou.
Un puşti îI imită pe Andrew Floyd Webber, incredibil.
Cât costă să trimiţi o scrisoare?
"Să trimiţi..."
Nu deschid porţile.
Spun că au un reprezentant al Statelor Unite Restaurate înăuntru.
Spun că armata asta e ilegală.
- Şi mai spun... - Să mori!
Şi du-te dracului!
Asta spun.
Ce faceţi?! Deschideţi porţile.
Idioţii!
Ce se gândesc?!
Romanii aveau o expresie...
cu care îşi speriau copiii.
"Hannibal ad portas!"
Hannibal...
e la poartă.
Ştii cine a fost Hannibal?
Fireşte că nu.
O fată drăguţă ca şi tine n-ar înţelege aşa ceva.
- Să luptăm cu ei! - Cu ce?
Avem 5 puşti, poate 20 de cutii de muniţie.
Cum vom lupta cu aşa ceva?
Nu vom lupta.
Vom negocia o înţelegere.
Le vom da provizii.
reprezentantul guvernului. Spune-le.
Aici.
Repede. Trebuie să coordonez atacul.
M-au rugat să negociez un tratat de pace.
Te cunosc?
Nu prea cred, domnule.
Tu eşti poştaşul.
Nu-i aşa?
Înăuntru!
"U.S. Mail."
"Statele Unite Restaurate ale Americii."
Aceşti oameni chiar cred rahatul ăsta?!
Cine eşti tu, de fapt?
Sunt un poştaş al Statelor Unite...
autorizat de Ordinul 417 al Congresului Restaurat.
Am fost la lupta de la Georgetown. Am privit Casa Albă năruindu-se.
Nu încerca să-mi vinzi prostii...
de genul Statelor Unite Restaurate!
Noua capitală e în Minneapolis...
înăuntrul Metrodomului Hubert Humphrey.
Ştii unde juca echipa Vikings?
Eşti nostim.
Care sunt termenii?
Vor deschide porţile, şi-ţi vor da dublu decât de obicei...
numai să nu răneşti pe nimeni...
Totul a fost o neînţelegere.
Apreciez oferta ta, dle Poştaş.
Dar de fapt nu te afli în poziţia de a negocia.
Aceşti oameni au trecut prin toate revoltele...
şi prin ierni de 3 ani, dar nu vor trece şi de tine.
Foc de voie!
Legea 6: Justiţia poate fi impusă!
Omorâţi-I şi omorâţi şi Statele Unite Restaurate cu el.
Conform Legii 8...
şi prin autoritate Ordinului de Urgenţă 46...
prin asta...
Prindeţi-o!
Hai, prindeţi-I!
Nu ne putem opri acum.
Ce eşti tu?
Oh, Doamne!
Haide jos.
Nu mişca.
Dacă ai avea un glonţ, I-ai fi folosit.
Haide.
Nu cred c-am mai mâncat supa de apă.
Poate data viitoare putem încerca cu puţin nisip.
Noroi.
Poate cu garnitură din crengi.
Obişnuiai să mă consideri nostim.
L-au ucis pe Michael.
Îmi pare rău.
Cât de rău?
Ce?
Ce vrea să-nsemne asta?
Ce-i cu tine?
Ai semnul 8 pe tine.
Semnul nu înseamnă...
Minţi.
Ai fost cu Bethlehem.
Asta te face unul din ei?
Nu mă face să folosesc asta.
S-a pornit vântul.
E şi mai rece.
Probabil e încă o furtună.
Altceva?
N-am vrut ca tu...
Picioarele ţi se veştejesc dacă nu încerci să mergi.
- Sunt rănit. - Eşti leneş!
Leneş?
Am o gaură în stomacul meu...
şi sunt slăbit.
Cele două mese importante aici sunt zăpada şi iarba...
şi nu prea mai avem iarbă.
Ce faci?
Mai scuteşte-mă!
Voi verifica trecătoarea.
De ce te grăbeşti?
Mă pot gândi la locuri mai rele.
Sau la o companie mai rea.
Perfect!
Ajutor!
Te rog!
Repede!
Doamne, ajută-mă!
Ţi-am spus că asta-i tot ce a mai rămas.
De aceea trebuie s-o mănânci tu.
Ştiam că poţi merge.
Eşti ciudată.
Ştii asta?
Odată am mers pe lună, Abby.
Şi?
La ce e bun lucrul ăsta acum?
Evident ai uitat...
Tang şi...
cuptoarele cu microunde şi...
Faţa ta e drăgălaşă.
Adică...
nu e aşa învineţită.
Uite...
e ceva ce ar trebui să ştii.
Vei afla destul de curând.
Sunt însărcinată.
E copilul lui Michael.
Tu eşti doar corpul tată.
De unde ştii că e al meu...
şi nu al Bethlehem-ului?
A încercat cu mine aproape în fiecare seară.
N-o putea face...
aşa că m-a bătut.
A spus că e vina mea.
Îmi pare rău, Abby.
Ce-i?
Ce s-a întâmplat?
E copilul?
Trecătoarea e liberă.
Ce s-a întâmplat?
Bine, ai scos lucrurile noastre.
Desigur.
Ce?
Nu înţeleg.
Am dat foc.
Credeai că stăm aici pe veci?
Nu.
Aş aprecia dacă ai merge cu mine să găsim un loc sigur pentru copil...
apoi ne putem despărţi.
Te-ai bărbierit.
Îţi stă bine.
Chiar eşti ciudată!
Ştii asta?
Ai auzit de St. Rose, Abby?
Am auzit lumea vorbind.
Am auzit multe nume...
Bliss, Hesperia şi Noul Eden.
Şeriful Briscoe spune că e o fantezie.
Se înşeală.
St. Rose e acolo şi o voi găsi.
Dar eşti Poştaşul.
Sunt un nimeni, Abby.
Asta e ceea ce detest.
Străinii.
Îi saluţi, sau le zbori căpăţână?
Vor să împartă ceea ce au sau să ia ceea ce aveţi?
Dacă vor să ia, cât de departe eşti dispus să mergi până să-i opreşti?
În regulă, destul.
Nu vrem necazuri.
Nici eu, domnule.
Ce eşti tu?
Mesagerul 18...
Poşta Statelor Unite.
Ceva corespondenţă?
E imposibil.
Nu aţi auzit de Poştaşul?
Nu.
Spune-ne.
E cel mai mare om care a trăit.
A străbătut pustietăţi...
a lovit inamicul cu pumnul...
şi I-a scuipat în ochi pe însuşi generalul Bethlehem.
S-a dus în est cu preşedintele Starkey acum.
Cine ţi-a spus toate astea?
Dirigintele Ford Lincoln Mercury.
El e în contact direct cu Congresul restaurat.
Contact direct?!
Nu cred asta!
Tabăra mesagerilor!
Adunarea!
Hai, adunarea. Avem o scrisoare aici.
A venit noaptea trecută.
- Ce-s toate astea? - Poştaşul are înc-o scrisoare pentru Ford.
O va citi.
"Bună, tuturor mesagerilor poştali.
Sunt aici în Minneapolis cu preşedintele Starkey...
dar gândurile mele sunt la voi.
Nu uitaţi...
nimic ce merită să fie făcut nu se face peste noapte.
Ţineţi capul sus şi faceţi tot ce puteţi.
Semnat...
Poştaşul"!
Scrisorile lui mereu sunt cam scurte.
O clipă! E şi un P.S.
Ştii cineva ce înseamnă P.S.?
- Sfinte Sisoe! - Ăla e S.S., Eddie.
Nu, I-am văzut odată când era în Pineview.
E Poştaşul.
Bănuiesc că vrei să vorbeşti despre asta.
L-am găsit!
"Minneapolis"?
"P.S. Ford ştie ce are de făcut"?
Ce-i asta?
Ce-s toate astea? Ce naiba...
Am minţit!
Le-am spus oamenilor că am contact direct cu tine.
- De ce? - Pentru că nu vroim să se termine.
Uite...
Nu ştiu cât pot sta. Adică...
Preşedintele Starkey...
va trimite după mine într-o zi şi vă trebuie să plec.
Înţelegi?
Dar vei sta până atunci, nu?
Nu face asta. Mâinile jos.
Stai până preşedintele Starkey trimite după tine, nu?
Da!
Până trimite după mine. Da.
Poţi spune câteva cuvinte ca să ştiu că eşti chiar tu?
Sunt eu.
Vine.
Toată corespondenta o aducem aici mai întâi.
O sortam.
O grupam. Apoi se livrează.
Până acum, avem 30 de rute.
Ai scris "tiranie" greşit.
Băiete!
E isteţ.
De la prompta completare a întâInirilor lor.
Felicitări. Acum sunteţi curieri poştali.
Câţi ani ai?
68, domnule.
Pot să-ţi pun o întrebare?
Poţi să călăreşti?
Nu.
Nici să merg nu prea pot.
Deci de ce eşti aici?
Ştiu anumite chestii.
De unde ai aia?
1970.
O fată cu ochii mari cât farfuriile...
mi l-a făcut într-un mic oraş pe nume Saigon.
Ford vrea să am locul lui.
A spus că e cel mai bun.
Sunt pe partea cealaltă.
Am destul loc aici.
Gata cu teoria uniformei.
A fost capturat la graniţa cu Oregon.
Cine naiba eşti tu?
Mesagerul 12.
Serviciul Poştal al Statelor Unite.
Vreau să se adune tabără la răsărit.
Vom merge în nord!
Ai scris "tiranie" greşit.
Aş vrea să nu mai salute.
Să stea în siguranţă.
Nu uita...
poştaşul e mai important decât corespondenţa.
Băiete, e isteţ.
Când eram copil ne întorceam şapca invers.
Credeam că e meseriaş.
Isuse!
Fir-ar!
L-am ratat.
Cum se numeşte acest oraş?
Nu i-am dat nume.
Declar oficial...
Secţia Poştală Numărul 10...
în Elvis, Oregon...
deschisă pentru afaceri.
De acum înainte trebuie să ridicaţi corespondenta de aici, ok?
Asta nu merge.
Mai citeşte o dată.
Eşti sigur?
Da.
"Dragă Mamă, ce miracol să primesc veşti de la tine."
Lucrurile se îmbunătăţesc.
Lucrurile se îmbunătăţesc zilnic.
Nu ştiu cine eşti...
dar ştiu că m-am înşelat în privinţa ta.
Am o scrisoare şi pentru tine, şerifule.
E de la sora mea.
Credeam că a murit.
Ai crezut greşit.
Vrei să dansezi?
Bună.
Cu cine vorbeşti?
Nici un suflet în 7 ani de încercări...
dar eu voi reuşi.
Vrei?
Nu, merci.
Nu lasa copii să vadă asta.
Haide, arunca o privire.
Am fost inginer de aerospatiu.
Am ajutat la crearea Staţie Spaţiale Galileo.
Nu zău?
Nu zău.
Visez că orbitează pământul pentru totdeauna...
cu zeci de schelete umane, care rânjesc între ele...
râd de noi care suntem aici.
- Ce-i? - E Tony.
A depăşit limita.
Asta face 5.
Pe rutele sudice.
Nu, nu.
Doar copii.
Aduceţi-mi copii.
Vreau un bărbat.
Sir.
Avem naşteri şi...
morţi.
Avem vreme. În mare zvonuri.
Nu e nimic aici.
Nimic?
Totul...
e aici.
Doar eu văd asta?!
Ce?
Un om militar, mai ales un comandant...
trebuie să ţină un jurnal.
După ce nu mai e, e singura apărare adevărata...
împotriva calomniilor ulterioare.
Spune-mi despre alte lucruri pe care le ştii.
Rahat!
Scăpaţi de cadavre.
Nu vreau ca aceşti oameni să ne învinovăţească pentru ce am făcut.
Nici zăpadă, nici ploaia, nici întunericul nopţii...
nici iadul banditului, prin foc...
prin inundaţii şi molime nu putem eşua...
nici un gunoi de Holnist nu va opri poşta.
Acum sunteţi curieri postaţi U.S.
Au schimbat jurământul.
Idea lui Ford.
Ca să vezi.
Nu se gândesc să întrebe pe cine înlocuiesc...
sau de ce.
Domnule?
Ar fi o onoare dacă v-aş strânge mâna.
Te cunosc?
Nu prea cred.
Baftă, atunci.
Drăguţ puşti.
Probabil va fi mort într-o săptămână.
Acum nu e vina ta.
Eşti epuizat. Ai nevoie de odihnă. Este mâncare...
- Unde mergi? - Ruta 22.
Eşti pedepsită. Coboară de pe cal.
Ştii regula.
Ce regulă?
22, e prea în sud. Coboară de pe cal.
Dar aşteaptă...
Coboară de pe calul nenorocit!
O fac pe asta.
Nu poţi face asta!
- Ce anume? - Să mergi pe toate rutele.
Nu salvezi pe nimeni.
Ţi-am spus cum am ajuns poştaş?
Nu ştiu dacă vei râde sau vei plânge.
Ce-i?
Atenţie!
Avem foc! Mişca!
- "Data poştei." - Patrula Elvis.
Vreţi război?
Vreţi război?!
Vă dau eu...
război!
M-am născut pentru asta.
Asasinilor!
Crezi că poţi călări?!
Atunci azi e ziua ta norocoasă!
Bethlehem spune...
că merge înspre nord.
Va ucide 10 oameni în fiecare oraş...
apoi îI va arde din temelie pentru ceea ce ai făcut.
A spus că Pineview e în drum încoace.
Te-ar fi aşteptat acolo, dar nu pentru mult timp.
Am fost speriat, domnule.
Credeam că au să mă omoare şi pe mine.
Vezi?
Am ajuns prea târziu. Ţi-am spus.
Ce vei face?
Voi opri asta.
Nu poţi.
La o parte, Ford. Toţi la o parte!
Te vor ucide!
Ţineţi-I!
Încetează!
- ÎI răniţi! - Ba nu!
Ba da!
Ba nu! Nu îi fac rău.
Asta e tot ce-am făcut. N-am respectat ordinele.
Mi-ai spus să îngrop Holnistii morţi, dar i-am trimis la Bethlehem.
De ce?
Bethlehem trebuie să ştie că nu ne vom opri!
Fir-ar să fie, Ford!
Acei oameni mor din cauza noastră!
Mor din cauza a ceea ce am făcut.
Ba nu! Mor din cauza lui Bethlehem...
fiindcă asta e o lume de rahat! Dacă o vom schimba...
atunci vor muri unii.
Dacă aş putea face să fiu eu acolo jos, aş face asta, dar nu pot!
Nu! Te rog!
- Tu, afară! - Ţineţi-o!
Te rog!
E acolo undeva.
Priveşte.
Simt asta.
Simţi şi tu, nu?
Nu trebuia să se sfârşească astfel, şerifule!
Ştie unde sunt dacă vrea să mă înfrunte ca un bărbat!
În loc să se ascundă...
ca un iepure!
Cam atât a fost cu Poştaşul!
Locotenent!
Gata!
Nici nu le ştim numele.
Le ştim.
Cred că acela e tata.
Ţintiţi!
Mergi, Postaşule!
Mergi!
Mă auzi?!
Am spus "Mergi!"
Foc!
Dumnezeule, ce am făcut?
Ceea ce a făcut Ford a fost greşit!
Dar nu schimba nimic...
pentru nimeni, nu?
Asta e toată lumea?
Restul sunt pe lista întârziaţilor.
Atunci ăştia sunt toţi.
Am o scrisoare de la preşedinte.
"Salutări, tuturor curierilor."
Salutări, preşedinte Starkey!
"Am avut contact cu Poştaşul.
Şi am primit toate rapoartele.
Sunt mândru de voi toţi.
În zile întunecate, într-o lume obosită...
aţi dat totul şi nu aţi cerut nimic.
Aţi depăşit disperarea şi aţi înlocuit-o cu speranţă.
Pentru asta, ţară nu vă poate răsplăti.
Dar preţul e prea mare...
şi nu voi mai vedea oameni bravi murind.
E datoria mea să desfiinţez...
Serviciul Poştal al Statelor Unite Restaurate.
Veţi da foc uniformelor...
şi Poştaşul se va întoarce în Minneapolis de îndată.
Mulţumesc.
Şi Dumnezeu să vă binecuvânteze pe toţi.
Preşedintele."
Preşedintele n-a scris niciodată cea scrisoare.
Dacă ar fi scris-o, asta ar fi spus.
Către cine e adresată cealaltă scrisoare?
Bethlehem.
- Am să i-o duc de dimineaţă. - Ce-i scrie?
- Corespondenţa e confidenţială, ştii. - Ce scrie?
Scrie că s-a sfârşit.
Scrie că am renunţat.
Scrie că ai renunţat!
Cum rămâne cu jurământul?
Spune-mi ceva, Ford.
Câtă corespondenţă poate livra un poştaş mort?
S-a terminat.
Atunci o duc eu.
N-am încredere în tine.
Dacă asta e sfârşitul...
dacă asta e ultima scrisoare care va fi livrată...
o voi duce eu.
Oricine livrează această scrisoare, Ford, probabil moare pentru ea.
Sunt încă poştaş!
Îmi datorezi asta.
Mi-o datorez mie.
Nu e vina lui Ford.
Nu e ca tine. Nu are amintirile tale. Nimeni nu le are.
Asta e tot ce au.
- E singurul lucru decent ce-I ştiu. - Ce?
Să fii poştaş?
Sunt numai prostii, Abby.
Totul.
Am luat uniforma de pe un schelet ca să îmi ţină de cald.
Restul l-am făcut pentru a-mi potoli foamea.
Nu există...
Statele Unite Restaurate.
M-am gândit c-a fost ceva de genul ăsta.
Voi merge la St. Rose.
Te iau cu mine.
Deja ţi-am înhămat calul.
Ştiu că nu vrei să auzi asta...
dar porţi copilul meu în pântec.
Vreau să văd cum se naşte în siguranţă.
Am ştiut că te recunosc.
Generalul Bethlehem a spus că trebuie să fii în genunchi când fac asta.
Nu-mi pasă ce-a spus măgarul acela.
Generalul e un om mare!
Generalul e un lunatic nenorocit.
Vrei să vezi un om deosebit?
Acesta e un om mare.
Eşti gata?
Da.
Eşti un om mai bun decât Bethlehem.
Am văzut.
"Către Bethlehem.
Această scrisoare e mărturia mea...
a faptului că nu există Statele Unite Restaurate...
şi nici serviciul de poştă."
Se aşteaptă să cred asta?
E adevărat.
Am fost acolo. A desfinţat curierierii...
şi a plecat în vest.
Trădătorule!
Atunci am câştigat.
Aduceţi-I pe cel pe care I-am găsit ieri. Pot muri împreună.
Eşti un trădător!
Acela e al doilea la comandă.
De ce nu mă surprinde asta?
Mă gândeam, domnule...
că poate ne e mai valoros ca prizonier.
Trebuia să-I omori, nu?
N-am putut să mă apropii destul.
Cine eşti tu?
Mă numesc Clark.
Curier poştal pentru Republica Restaurată California.
Cine eşti tu?
Diriginte Ford Lincoln Mercury.
E o onoare.
Staţi!
Staţi puţin. Nu trageţi.
Nu vă cunosteti?
Nu se va sfârşi niciodată.
Voi continua lupta.
Doar ca voi lupta cu o fantomă.
- Să tragem, domnule? - Nu, fir-ar să fie!
Nu voi lupta cu o fantomă.
Tabula rasa...
domnilor.
O tăbliţă curată.
Vreau ca toţi curierii să fie răpuşi.
Vreau să fie găsit Poştaşul.
Vreau să fie ucis.
Colonelule, organizează cercetaşii.
Ai spus c-a mers spre vest?
Şi ăsta e al doilea om al său la comandă?
Da, domnule!
Te voi ţine pentru tocmeală. Poştaşul e vulnerabil în acest fel.
Arma pe pământ!
Pe pământ.
Ce? Chestia asta veche?
Nici nu-i încărcată.
Unde suntem?
În Bridge City...
unde nu acceptăm arme.
Santinela a spus că veniţi.
Te cunosc. Eşti faimos.
Am fost odată...
oarecum...
aşa ceva.
Nu mai sunt.
Vreţi să treceţi?
Vom trece.
Acum am aprecia nişte mâncare.
Bine.
Sunt nişte copii în spatele nostru.
Câţi?
3.
3. Bine.
Haideţi înăuntru!
Ştiu că eşti acolo.
- Stai. Aşteaptă. - Ce a vrut?
O clipă. Spune că îI caută pe Poştaş.
Nu mai există aşa ceva.
Omul de pe cal spune că există.
Crede că e aici.
Şi se întoarce cu prieteni.
Ce e acela un poştaş?
N-ai auzit de poştaş?
Eşti Poştaşul?
Da.
Am auzit de tine, omule.
Eşti faimos.
Da, cred că da.
Şi dintr-o dată, nu pot...
hainele adecvate.
Omule, îţi va place asta!
Deschide al doilea jgheab!
Ai un har deosebit, Postaşule.
Am văzut în Pineview.
Ne-ai redat ceea ce am uitat.
Ai făcut-o pe dna Martie să creadă că poate vedea din nou.
L-ai făcut pe Ford să creadă că face parte din lume.
Ne dădeai speranţe de parcă ar fi fost...
dulciuri din buzunarul tău.
Îţi aminteşti de asta?
Da.
Mereu mi-a plăcut să cred că ai lăsat asta intenţionat.
Asta e greu pentru mine.
Michael era cel mai bun om pe care I-am cunoscut.
N-am crezut că mai există alt bărbat pe care să-I iubesc la fel.
N-am văzut asta atâta vreme.
Şi acum pleci.
Şi mă tem.
Mă tem că nu vei găsi St. Rose.
Nu e important.
Mă tem că nu-ţi vei vedea copilul.
Am nevoie de putere maximă, omule! Tipul ăsta are cale lungă de mers!
Lucrurile astea merg perfect!
Mult mai sus decât pare, nu?
Hei!
Aproape te-ai dus.
Urcă.
Sunt 3 oraşe măricele în faţă...
cu destui oameni să te ajute dacă îi poţi convinge să vină.
Nu spune nimănui...
că îmi place să merg pe chestia asta doar pentru distracţie.
Să fii un oficial al oraşului are sşi părţi bune, ştii?
Crede-mă, omule. Vei ajunge acolo mai repede.
Cum opresc?
Nu-ţi mai face griji de lucruri mărunte.
Baftă şi viteza Dumnezeiască.
Raportez la datorie, domnule!
- Ştii ce ai de făcut? - Să vorbesc cu oamenii.
Spune-le ce e important.
Spune-le că putem face diferenţa.
"Încă o dată, dragi prieteni, încă o dată...
sau închidem peretele cu morţii!
În pace, nimic nu defineste pe om mai mult decât modestia şi smerenia.
Dar când izbucneşte războiul în urechile noastre...
atunci trebuie imitate acţiunile tigrului.
Chemarea sângelui. Deghizează natura cu furie...
şi oferă-i ochiului un aspect groaznic."
- Cine sunt ei? - Nu ştiu.
Par în mare parte femei şi tineri.
Câţi sunt?
O armată.
În sfârşit...
cineva cu destul curaj să aducă lupta la mine.
Răfuială, domnilor!
Par o adunătură nerăbdătoare!
Moralul e o chestie periculoasă.
Aduceţi prizonierul!
Le vom arăta cum se joacă acest joc.
Stai aici.
Se predă?
Doamne, sper că nu.
Micul meu ucenic.
Domnul vânzător de copiatoare.
Amândoi suntem doi păcălici.
Aşa să fie.
Dar oamenii mari sunt făcuţi de alţi oameni mari.
Patton I-a avut pe Rommel.
Grant pe Lee.
lar eu pe tine.
Tu nu eşti general.
Nici măcar nu eşti un bun prizonier.
Încerci să mă atragi într-o luptă?
Ar fi minunat dacă razboiale s-ar purta doar de măgarii care le-au început.
Am putea pune lucrurile la punct aici...
tu şi cu mine.
Din păcate, nu merge aşa.
Dar merge, în armata proprie.
Invoc Legea 7...
din Legile celor 8!
"Orice om poate provoca liderul clanului"!
Te provoc pe tine.
Nu eşti Holnist. Nu eşti membru. Nu ai acest drept.
Am orice drept!
Invoc Legea 7.
Unde?
Te provoc pentru supremaţia clanului!
De unde te cunosc?
"Fă ravagii şi elibereazâ câinii războiului."
Îţi aminteşti de asta?
Shakespeare.
Cel care n-a vrut să lupte.
Trebuia să găsesc o cale să te omor atunci, dar păreai aşa de puternic.
Legea 7...
Este!
Acest război se decide aici!
Am studiat oamenii.
Ştiu problema voastră.
Ştii...
de ce nu poţi lupta?
Pentru că nu ai nimic pentru care să lupţi.
Nu-ţi pasă de nimeni.
Nu preţuieşti nimic.
Nu crezi în nimic!
Şi asta mă face mai bun.
Cred în Statele Unite.
Nu trebuie să fie astfel.
Nu trebuie să ne omorâm.
"Legea 3: Mila e pentru cei slabi."
Ford, nu!
"Legea 8: Există o singură pedeapsă...
şi aceea e moartea."
Nu merită.
Eu sunt şeful clanului acum!
Vor exista legi noi!
Legea 1:
Nu vor mai fi crime.
Va fi pace!
Ce zici, Ford Lincoln Mercury?
Fii lider, Ford.
Legea 8:
Trăieşte...
şi lasă pe alţii să trăiască.
TatăI tău a scris să îţi spună...
că va fi aici de-ndată ce poate...
şi că te iubeşte foarte mult.ă.
Corespondenţa vine încet.
Va trebui să am grijă de asta.
Fiica ta.
Numele ei este Hope.
TatăI meu a văzut ce fragili suntem...
şi cât de repede cădem în mâinile tiraniei.
A văzut că oameni obişnuiţi...
pot să găsească în străfundul lor curaj.
A văzut că dacă începem să comunicăm ca o naţiune...
putem deveni puternici din nou...
uniţi.
Dar n-a văzut niciodată St. Rose.
A spus că...
au fost prea multe de făcut.
A făcut o promisiune.
Şi ca să se ţină de promisiune, a dat un vis pentru altul.
Fără regrete.
Şi aşa, în onoarea tatălui meu...
MESAGERUL A livrat scrisoarea speranţei Imbraţişat de posteritate.
Băiatul acela eram eu.
Traducerea: Marius Voicu Pop Corecturi şi Sync: HighCode.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro